Tekst: Retailrippet og synket av: ~ R u B r i c K ~ www.NorSub.com ~ Norske Undertekster!
Du skulle ha sett fjeset hans. Han så ut som en kalkun.
Med grønt slips.
Du er pen når du ler. Som ei lita jente.
- Vil du ha noe å drikke? - Ja, gjerne. Er vi ferdige?
Vi tar en pause. Syns du ikke at vi har fortjent det?
Det er veldig bra.
Vi mangler bare en god idé for å få avtalen i hus.
Du skal ikke av gårde før i morgen. Vi kan fremdeles rekke det.
Hvis ikke må vi improvisere.
Du lukter godt. Hva slags parfyme er det?
Jeg har ikke tatt på meg parfyme. Jeg bruker det ikke hver dag.
Det burde du.
Slapp nå av, Isa. Du er så stiv i skuldrene.
Kan jeg kalle deg Isa?
Nei, det funker ikke.
Isabelle kler deg bedre.
Jeg har en veldig flink massør. Du kan få nummeret hans.
- Rødvin? - Ja takk.
Jeg løper på tredemølle.
Da slår jeg av hjernen. Da glemmer jeg meg selv.
Det er veldig fint her.
Alt er så pent.
- Er man en smule manisk? - Litt, ja.
Pliktoppfyllende, intelligent, presis. Du er en perle.
- Jeg er veldig fornøyd med deg. - Jeg er også veldig fornøyd.
Det tørkleet er fint.
- Du kan få det. - Det kan jeg da ikke ta imot.
Selvfølgelig kan du det. Ikke vær dum.
Det er kjempefint til deg.
Det lukter deg av det.
Skål for oss.
Det kan vi da godt si. Skål for oss.
Hvorfor trenger du å glemme deg selv?
Du trenger ikke å svare.
Tilbake til arbeidet.
Christine...
Ja, Isabelle?
Som dere sliter. Forstyrrer jeg?
Jeg kan komme igjen senere.
- Hei, Isabelle. - Hei, Philippe.
Jeg gjør det ferdig selv. Jeg har hele kvelden.
Hoveddøra er låst. Har du noe imot å gå ut kjøkkendøra?
Bra. Vi ses i morgen.
- Farvel, Philippe. - Farvel.
Daniel?
Det er Isabelle. Unnskyld at jeg ringer så sent.
Jeg jobber på Kairo-presentasjonen, og jeg har fått en veldig god idé.
Husker du at vi fikk den filippinske kontrakten -
- ved å benytte lokale underleverandører?
God morgen, frue.
God morgen, Jacques.
Denne helgen? Nei, det kan jeg ikke.
Jeg skal på et møte i Kairo.
Det har du lovet meg far.
Ja, jeg skal nok prøve.
Jeg ringer deg.
God dag, frue.
Jeg har funnet den rette.
Han kan formidle kontakt til en masse matvareprodusenter.
Det blir en suksess, Daniel. Han er en innflytelsesrik politiker.
Jeg sier ikke noe til Christine. Hun kan lese om det på flyet.
Enda en fremragende idé servert på et sølvfat.
Hva mener du?
Det blir ikke første gang hun haler i land en kontrakt takket være deg.
Henne eller meg, det gjør ingen forskjell.
Og lag en liste over de som tar av kassa.
- Det er mange. - Akkurat derfor må det ryddes opp.
Hva er dere redde for?
Ja?
- Unnskyld. - Bare kom inn, Isabelle.
Det var alt.
- Røde øyne. Har du ikke sovet? - Bare litt.
Her er tilbudet vårt. Jeg tror de vil slå til.
Du kan lese det på flyet.
- Nei. - Hvorfor ikke?
Fordi det er du som skal til Kairo. Du kjenner jo prosjektet ut og inn.
- Mener du det? - Jeg mener det.
Takk, Christine. Takk.
Du rekker akkurat å pakke. Vent.
Du må gjøre noe med håret ditt. Prøv å slå det ut.
Nei, det var bedre før.
Du ser strålende ut.
Skynd deg, ellers rekker du ikke flyet.
Philippe venter på flyplassen. Jeg har bedt ham bli med deg.
Hans firma er med på prosjektet, og han kjenner Kairo.
KAIRO
Det var en god idé å hyre lokale underleverandører. Smart.
- Var det Christines idé? - Nei, min. Jeg fikk den etter...
Det skulle ha vært en overraskelse til henne. Det er best jeg ringer.
Nå som avtalen er i hus kan vi jo fly hjem i morgen tidlig.
Hvorfor i morgen tidlig?
Har du ikke fortjent en fridag kanskje?
Kairo er en vakker by.
Ok.
Da blir vi her.
Vel, når begynner rundturen?
Her og nå.
Vi har snakket med Kairo, og de er veldig begeistret.
De er forbløffet over at det kom så fort i hus.
Ideen din med underleverandørene var helt genial.
Jeg tenkte du ville like det. Den kom til meg midt på natta.
Vi var litt bekymret da vi hørte at du ikke ville ta deg av avtalen selv.
Det var en del av planen. Jeg brifet assistenten min grundig.
Hun måtte bare gjenta det jeg hadde sagt.
Jeg sto klar i kulissene hvis det ble nødvendig.
Bra gjort, Christine. Hva ville du synes om å komme til New York?
Til New York-avdelingen?
Jo, hvorfor ikke? Jeg måtte tenke på det.
Slå på tråden, Christine, så snakker vi nærmere om det.
Det skulle ha vært en overraskelse for meg, hva?
Du er sjokkert over at jeg tok æren for ideen din.
Du hadde gjort det samme hvis du var i mitt sted.
Man må ville det med hud og hår. Jeg ville til New York, -
- men regnet ikke med noe. Nå var sjansen der, og jeg tok den.
Man må smi mens jernet er varmt.
Det er ikke forræderi, Isabelle. Det er teamwork. Jeg tror på deg.
Du har store evner, og dem dro jeg fordel av.
Takk.
Nå, Kairo... Det var bra, ikke sant?
Og sammen med Philippe var det kanskje enda bedre?
Jeg har hørt om Washington og Kairo. Jeg syns ikke det er greit.
Hva er ikke greit?
At Christine går til topps takket være deg.
Og hva så? Det er da bare bra.
Godt teamwork er til alles fordel.
Jeg har også suksess hvis Christine har suksess.
Se her.
Det er en markedsundersøkelse amerikanerne har bestilt.
En ny type matvarer basert på korn.
Det kan bli stort. Christine trenger ikke å få vite noe.
I hvert fall ikke ennå.
Jeg bortfører deg. Vær klar om fem minutter.
Ok, Christine.
Du var sikkert veldig hemmelighetsfull som barn.
Jeg vet nå ikke det. Kanskje.
Akkurat som du er nå. En skikkelig liten sfinks.
Men jeg kan lese sfinksers tanker.
Og hva ser du da?
Du var ikke særlig glad i deg selv, vel?
Jeg ville så gjerne bli elsket.
Jeg ville beundres.
Det er først nå jeg gjerne vil elskes.
Jeg har en leppestift i veska mi. Den vil stå godt til øynene dine.
Perfekt.
Nå, er vi ikke vakre?
Kom, så skal jeg lære deg å mingle.
Det er ikke din sterke side, men det er veldig nyttig.
Sibir er det verste. Utrolig.
- Husker du Sibir? - Ja.
Det med sjamanen i Sibir, det stemmer vel ikke?
Jeg har aldri vært der. Det er altfor kaldt.
Og han feiten som sto og lyttet med åpen munn som en død fisk.
800 ansatte, 600 mill i omsetning. En svært interessant fisk.
Jeg ringer ham i neste uke. Nå er det din tur.
Ser du han der? Skallet og med nesa ned i glasset.
Han er ikke en fisk, han er en hai, og han kjeder seg. Hal ham i land.
Det kan jeg da ikke. Jeg kan ikke dikte historier som deg.
- Og jeg har drukket for mye. - Enda bedre.
Spør ham om ham selv, menn elsker det. Et øyeblikk.
Perfekt.
- Christine, for en overraskelse. - Jacques!
Vi kan bare ikke få nok av hverandre, hva?
Ses vi igjen neste helg? Helikopteret mitt står alltid klart.
Sammen med alt som hører til.
Er det noen Kairo-møter du skal ha gjennomfort denne gang?
Har du ikke en arbeidsbie som kan ta slitet for deg?
- Jeg går. Jeg har hodepine. - Det er ikke som du tror.
Hva er ikke?
Du tror du kom til Kairo fordi det passet meg. Du tar feil.
Jeg sendte deg dit ned i mitt sted fordi jeg har tillit til deg.
Det har ingenting med saken å gjøre hva jeg gjorde i mellomtiden.
Hva forandrer det?
Bli her da.
Jeg føler meg ikke så bra. Jeg tar en taxi.
Så Stikk.
Får man ikke et farvelkyss?
Har Christine noensinne vært hjemme hos deg?
Har hun vært her?
Må vi absolutt snakke om henne?
- Hvordan er det sammen med henne? - Du tenner på det. Interessant.
Hvordan er det?
Christine tenker bare på seg selv. I senga også.
- Hun vet om oss to. - Ikke mer prat om Christine nå.
Det var hun som ville det.
- Får du ikke nok? - Nei, ikke med deg.
Hvordan er hun, når du får henne til å komme?
Det var visst alt. Noen spørsmål?
Isabelle? Jeg har fått et memo fra hovedkontoret.
Noe med en markedsundersøkelse fra Washington. Har du den?
Ja, men prosjektet er fremdeles svært vagt. Vi holder øye med det.
- Sørg for å holde meg orientert. - Selvfølgelig.
Det var alt. Takk for nå.
Har du et øyeblikk?
Ja.
Du kler tørkleet mitt. Jeg er glad for at du bruker det.
Du er sint på meg for det med Kairo, ikke sant?
- Nei. - Jo.
Du er sint på meg.
Og jeg holder det ikke ut.
Jeg elsker deg, Isabelle.
Jeg elsker deg virkelig.
Og du?
- Jeg også. Det vet du. - Nei, det vet jeg ikke.
Tror du aldri jeg tviler?
Jeg trenger å vite det.
Jeg betrodde meg til deg i bilen. Jeg har aldri sagt det til noen før.
Det var feil av meg.
Der ser du.
Du kan ikke få deg selv til å si: "Jeg elsker deg".
Jeg elsker deg, Christine.
Kom inn, Philippe.
Du ville snakke med meg?
Dere to er noen kompliserte. Så la oss komme til arbeidet.
Vær så snill å gå, Isabelle. Jeg vil snakke med Philippe.
Nå...
Hvordan har du tenkt å rette opp i dine regnskaps-triks?
Det har jeg jo sagt.
Gi meg 2-3 måneder til å skaffe pengene, så er det i orden.
Nei. Du har en uke.
Du må være gal. Det er umulig.
Jeg gikk bare med på å dekke over deg i en kortere periode.
Washington er blitt mistenksomme, og jeg vil ikke ha noe uavklart.
Har nå her, Christine.
Etter så lang tid må du da vise meg litt tillit.
Jeg har skrevet et bilag som blir vedlagt regnskapet.
Du må gjerne lese det.
Jeg er nødt til å beskytte meg selv.
Hvis noen leser dette her, er jeg ferdig.
Kom med pengene, så river jeg det i stykker.
Det kan du da ikke gjøre.
Du tror jeg er idiot.
Til: Philippe Jeg må snakke med deg...
Du vet at jeg har en god bekjent i Washington.
Han skriver at det nye produktet blir klarert neste uke.
"Dere får grønt lys innen en uke."
Hvis vi går i gang nå, er vi klare når det gis grønt lys.
Denne gangen skal Washington få vite hvem som gjorde hva.
Ok, vi ser på det.
Jeg må snakke med deg for du går. Ring meg.
For helvete...
- Fikk du ikke sms-en min? - Jo, jo.
- Det er et dårlig tidspunkt. - Tidspunkt til hva?
Jeg har problemer, Isabelle. Store problemer.
Fortell meg dem da. La meg hjelpe deg.
Hør her.
Vi er nødt til å slutte.
- Slutte hva? - Det mellom oss.
Det må være slutt mellom oss. Det er best sånn.
Er det Christine?
- Er hun imot forholdet vårt? - Det handler ikke om henne.
Jeg tror deg ikke.
Jeg er sikker på at det er Christine.
Du fatter jo ingenting! Hun gir blaffen i oss!
Hun bryr seg overhodet ikke. Vi fins ikke i hennes verden.
Verken du eller jeg.
Det er potensial i det nye produktet.
Jeg har noen ideer.
Det er jeg ikke i tvil om.
Da er det bekreftet. Washington har det når de møter på jobben.
48 timer før Christine leverer sin aktivitetsrapport.
Den er nydelig, Kjære Venn.
Du kjenner smaken min.
Og det er ikke for mye støy? Er du sikker?
Hvor mye koster den?
Alt er dyrt i New York. Bra, jeg tar den.
Om jeg er glad? Ja, det kan du tro.
Klokka er bare tre på ettermiddagen der borte. Gi dem tid til å lese det.
Hallo?
Ja, det er meg.
Ok. Gi meg beskjed først.
Ja, det er jeg som har stått for undersøkelsen. Det er mitt ansvar.
Ok, vi snakkes snart.
Farvel.
Da står den 1-0. Til oss!
Det er godkjent i store trekk, og de vil i gang raskest mulig.
Det er jo skjønt.
Daniel...
Denne undersøkelsen...
Jeg er nødt til å nevne den for Christine, før det er for sent.
Da vet du at hun vil gjøre som hun alltid gjør.
Hør nå her... Sånn er det bare.
- Jeg forteller henne det i morgen. - Det er synd.
Hallo?
Isabelle? Vekker jeg deg?
Nei, overhodet ikke. Jeg lytter.
Vi kommer og besøker dere i morgen ved middagstid.
Vi skulle uansett til Tyskland. Passer det for deg?
- Ja, ok. - Da ses vi i morgen.
- Jeg skal nok gi Christine beskjed. - Ok. Farvel.
Du har ringt til Christine Rivière. Legg igjen beskjed etter pipetonen.
Så jeg tror -
- at hvis vi utvikler alle tre fronter på én gang, -
- burde vi se resultater ganske raskt.
Isabelle, du har gjort et fremragende forarbeide.
De tre kommunikasjonsplattformene -
- vil imponere i et land der man ikke er vant til den slags.
Og heldigvis er finansieringen allerede på plass.
Det er ikke flaks. Hvis man er grundig, faller alt på plass.
Ifølge våre beregninger -
- vil virksomhetens verdi økes med 15-20 %.
Det vil føre oss helt til topps innen landbruksindustrien.
Mine herrer, takk for nå.
Bra. Isabelle, du er nå offisielt i rampelyset.
Og gratulerer med Kairo-avtalen. Samme stil, samme resultat.
Flott, Christine. Du forstår å delegere oppgavene.
- Kan vi snakke under fire øyne? - Vi kan snakke foran Isabelle.
Med hensyn til New York, så tror jeg -
- at det er litt for tidlig å ta en beslutning.
Vi kan snakke om det på et senere tidspunkt, ok?
Det er ikke noe problem. Det er nok å gjøre i Paris.
Flott. Nå må vi til Berlin, så...
Takk. Takk, begge to.
- Takk. - Takk, Christine.
Hvorfor, Isabelle?
Du var jo blitt informert om undersøkelsen. Du spurte aldri.
Etter det gikk det så fort. Jeg ringte deg i går kveld.
- Og plutselig dukket de opp her. - Svar på spørsmålet. Hvorfor?
Hvorfor hva?
"Man må ville det med hud og hår."
Jeg hørte på deg og iakttok deg. Jeg lærte å gjøre som deg.
Du har ikke noe å lære. Du har ødelagt alt.
Det er du som har ødelagt alt.
Der kom det da.
Der kom svaret på spørsmålet mitt.
Ja, Christine?
Ja?
Det er meg.
Ja.
Du hadde rett. Det var Christine.
Hun tvang meg til å bryte forholdet vårt.
- Hun tvang deg? - Ja, tvang meg.
Hun gjør meg redd.
Det innrømmer jeg gjerne.
Hun nyter å leke med folk for deretter å knuse dem.
Hun gjorde det med meg,-
-og hun gjør det med deg.
Jeg vil treffe deg, Isa. Jeg trenger deg.
Jeg vil være sammen med deg, hvis du vil ha meg.
Jeg vet ikke riktig. Jeg vet ikke om det er det jeg vil.
Jeg trenger deg. Jeg trenger å elske med deg.
I kveld? Jeg kan hente deg på kontoret. Klokka åtte?
Hva sier du?
Isa?
Ok. I kveld klokka åtte her.
- Philippe? - Det er ikke Philippe, det er meg.
Hun som leker med folk før hun knuser dem.
I ditt tilfelle er det barnemat. Stakkars Isabelle.
Sitter der i sitt fineste skrud og ønsker bare å bli elsket.
Har du parfyme på deg i kveld? Sikkert litt for mye.
Bare gå hjem du. Husk at ingen er uunnværlig.
Torsdag klokka åtte? I neste uke er jeg i Tyskland.
- Sammen med Bertrand? - Ja. Vi har et møte med tsjekkerne.
- Når er du tilbake? - Onsdag.
En liten arbeidsbie.
Unnskyld at jeg forstyrrer, men jeg har oppdaget noe.
Jeg gjennomgikk en sak fra tidligere på året, -
- og det er stor forskjell på det reelle budsjettet -
- og på det overslaget Philippe Deschamps' firma kom med.
Kanskje det bare er noe regnskapsteknisk, -
- men Christine har vedlagt et bilag i regnskapet.
Et slags ultimatum, der hun tar avstand fra Philippe Deschamps.
Er alt i orden?
Christine holder for øvrig fest for alle ledende medarbeidere.
Det er på lørdag.
Ja, jeg vet det, men det vil se dårlig ut hvis vi ikke kommer.
Kjære venner...
Vi har forberedt en overraskelse. Jeg håper den vil more dere.
En liten lekse fra det virkelige liv.
Temaet er "Ledere og leketøy, deres frustrasjon og fornyelse".
Her ser vi en leder forsøke å redde leketøyet sitt.
Et bra eksempel på solidaritet.
Før du kom hit ville du visst bli lege.
Det sto i papirene dine. Og nå til krisen i parforholdet.
Her gjelder det å kunne tilgi.
Isabelle som snakker til heisen.
Isabelle som er misfornøyd med sin parkering.
Isabelle som prøver å hyle høyere enn bilalarmen.
Og Isabelle som krangler med en betongstolpe.
Man kan ikke vinne hver gang. Man må kjenne sine begrensninger.
Det er jo bare for gøy, Isabelle. Du har vel litt humor -
- som oss andre.
Isabelle tar det ille opp.
Jeg forstår godt at du vil glemme deg selv. Bli du heller på tredemølla.
Den ekte Isabelle er hun der. Den andre fins ikke.
Hun var bare en rolle som jeg lot meg lure av.
Lær å leve med det. Du er født sånn.
Kom, Christine har fremskyndet mandagsmøtet. Det har begynt.
Jeg kommer.
Isabelle, jeg vil snakke med deg.
Sett deg.
Jeg glemmer aldri det du gjorde. Det skal du få betale. Isabelle.
- Det har jeg aldri skrevet. - Mailen kom fra din datamaskin.
Det er ikke jeg som har skrevet den.
Sånn som du reagerte på lørdag, hvem skulle det ellers være?
Det er i hvert fall ikke meg.
Er det den minste forsømmelse, den minste feil i arbeidet ditt, -
- får du sparken. Er det forstått? Gå nå.
Det er Isabelle Guérin. Jeg vil snakke med dr. Fabre.
Pierre? Det er Isabelle.
Kan jeg komme innom?
Ok, jeg er på vei.
Den saken du nevnte, om Philippe Deschamps' budsjettoverslag...
- Har du den fremdeles? - Ja.
Takk.
Vent litt med å arkivere det. Hold på det litt til.
Ok. Christine vil snakke med deg.
De japanske kundene vil ha tatt et bilde med ledelsen.
Du vet hvordan de er.
Si til henne at jeg er på vei.
Hva gjør du? Skal du med toget?
- Hvor er bilen din? - På verkstedet.
Det er jo latterlig. La meg kjøre deg på kontoret.
Hør her, Isabelle. Jeg skal nok gi deg en forklaring.
Jeg vet at det var utilgivelig, -
- men jeg satt i saksa. Du skulle bare vite.
Har jeg glemt tørkleet mitt hjemme hos deg?
- Nei, da hadde jeg funnet det. - Da må jeg ha mistet det.
- Har hun begynt å ta piller? - Ja.
Det er noe giftige greier. Hun virket ellers så robust.
Husker du hennes forgjenger, Elena?
Hun endte på psykiatrisk avdeling med en alvorlig depresjon.
På lørdag hjemme hos meg. Vi blir bare en sluttet krets.
- Hei, min Kjære. - Hei, søster.
Det gikk fort. Bare halvannen time.
Du kler den frisyren.
Som jeg har savnet deg, Claudine. Det er deilig å se deg og huset igjen.
Så tung du er blitt.
Jeg er den beste i klassen i fransk og forming. Hvorfor kommer du aldri?
Fordi tanta di strever enda mer enn deg. Bli med inn.
Du er en skikkelig kosekatt. Mjauer du også?
- Er ikke Denis hjemme? - På jobben. Blir du til middag?
- Gjerne, jeg har masse tid. - Har du det?
Da er det noe galt.
I baksetet på bilen min ligger det en stor pakke. Vil du hente den?
Skynd deg.
Skal vi gå ovenpå?
Du har en herlig datter.
Jeg liker å forestille meg henne her på det gamle rommet mitt.
- Er du lykkelig sammen med Denis? - Ja, jeg er veldig lykkelig.
Hva med deg?
Det går alltid galt.
Siste gang var den hittil verste.
Det var så pinlig.
Så pinlig at jeg holdt på dø.
Jeg finner bare ikke ut av det.
En kjekk, liten mann, -
- en flott, liten datter, et flott, lite liv...
Kanskje det bare ikke er mitt lodd.
Unnskyld.
Jeg mente det ikke på den måten.
Elsker du meg?
Selvfølgelig elsker jeg deg. Vi elsker deg alle tre.
Fortell med nå. Hva er det?
- Du skal ikke gi oss flere penger. - Det er ikke det.
Jeg vil be deg om en tjeneste, men du må sverge -
- at du aldri forteller en levende sjel om det.
For en gangs skyld er det du som ber meg om hjelp.
Jeg sverger.
- Hei. - Hei.
- Jeg har jo sagt at amerikanerne... - Det er ikke dem det handler om.
- Da er det ryddet opp, frue. - Det var alt, Eliane.
- God kveld. - Vi ses på mandag.
Daniel?
Jeg føler meg ikke så bra. Jeg kommer ikke på jobben i dag.
Hvorfor? Hva vil de?
Nå. Er det alvorlig?
Jeg ringer senere og hører nærmere.
Jeg vil prøve å få meg litt søvn. Ikke forstyrr meg.
God dag. Frøken Isabelle Guérin?
Ja.
Kan vi få komme inn?
Ja.
Med tre knivstikk i sitt eget hjem lørdag kveld.
Jeg har akkurat tatt sovepiller. Jeg har ikke klart å sove.
Er du klar over at Christine Rivière er blitt drept?
Med tre knivstikk i sitt eget hjem lørdag kveld.
Nei...
...det visste jeg ikke.
Christine?
Du var ikke på god fot med henne, så vidt jeg forstår.
Uenigheter på jobben.
Og så var det noe med en fest i forrige uke.
Hvorfor har du ikke vært på kontoret i dag?
Jeg føler meg ikke så bra. Jeg sover så dårlig.
Det tror jeg så gjerne. Tar du mye av disse greiene her?
For øyeblikket, ja.
Du må bli med oss.
Nei...
- Hvorfor? - Kom igjen. Kle på deg.
Vi skal hjelpe deg.
Takk.
Denne trusselen kom fra din datamaskin.
Vi vet at ditt forhold til offeret var anstrengt.
Hun hadde nylig ydmyket deg offentlig, ikke sant?
Offeret rakk å skrive "Isa" -
- i sitt eget blod.
Tidligere forsøkte du å skjule riftene på armen din.
Og så fant vi en liten stoffbit i hånda hennes.
Den stammer tilsynelatende fra et tørkle maken til det-
- du har på deg her.
Nå vil jeg stille deg et spørsmål. Et veldig viktig spørsmål.
Hør godt etter, og tenk deg godt om før du svarer.
Hvor befant du deg lørdag kveld mellom kl. 23 og 00.30?
- På Kino. - Alene?
Ja.
Var det noen som så deg? Ble du gjenkjent?
Nei.
Nei. Hvem skulle ha gjenkjent meg?
Noen ganger snakker man med noen, som så husker det etterpå.
Hvis noen husker deg har du et alibi.
Da kan det ikke ha vært deg som myrdet Christine Rivière.
Myrdet Christine?
Nei.
Jeg traff ingen. Jeg snakket ikke med noen.
Har du spart på billetten?
Nei. Hvorfor skulle jeg det?
Jeg må bare snakke med min overordnede.
Nå sovner du vel ikke? Du må være klar i hodet.
Men med alt det du tar av beroligende og oppkvikkende...
- Det er en stiv cocktail. - Jeg trenger det.
Det går dessverre ikke.
Sjefen har tatt en avgjørelse.
Du er hermed arrestert..
Du vil bli informert om dine rettigheter.
Hvis du har en advokat, er det best du ringer ham.
Jeg får ikke sove.
Isabelle Guérin.
Du har rifter på armen, -
- og en analyse har fastslått at stoffbiten...
...stammer fra tørkleet som du har båret.
Du er derfor varetektsfengslet med øyeblikkelig virkning.
Frøken... Du er tydeligvis intelligent-
- etter din utdannelse og din posisjon i virksomheten å dømme.
Du må da skjønne at du ville bli hovedmistenkte.
Skal vi ta en pause? Trenger du lege?
Et øyeblikk.
Nei? Da skynder vi oss å bli ferdige.
Ditt forsøk på å få mordet til å fremstå som et tyveri -
- har forverret saken. Det virker som en iskald og forsettelig handling.
Jeg vil anbefale deg å tilstå. Det vil gjøre det lettere for alle.
- Min klient er ikke i stand til... - Frøken Guérin.
Myrdet du Christine Rivière?
Var det deg?
- Ja, jeg tror det. - Vær forsiktig med hva du sier.
Hva mener du? Du tror det?
Tilstår du?
Ja, jeg tilstår.
Kan jeg så få lov til å være i fred? Jeg har det ikke så bra.
Forst må du underskrive en tilståelse.
- Jeg må påpeke at min klient... - Klienten din har tilstått.
Tilståelsen vil bli gjort til en del av etterforskningen.
Kan jeg få pillene mine nå?
Vær så god.
MISTENKT FOR MORD
- Frøken, kjenner du denne personen? - Helt bestemt.
Hun ville kjøpe en kjøkkenkniv. Hun var så ubehøvlet -
- at jeg aldri glemmer henne. Folk er sjelden så grove.
- Vis meg kjøkkenknivene deres. - God dag, frue.
Det er bra. Jeg er kunde, ikke din venninne.
Nei, duger ikke. Jeg vil ha en kniv med svart skaft -
- og et blad på den størrelsen. En god kniv.
Ta deg nå litt sammen.
Sånn, der har vi den.
Hadde du hørt bedre etter, ville du ikke ha kastet bort tida mi.
Frøken Guérin...
Kjøpte du denne kniven?
- Du trenger ikke å svare. - Din klient har allerede tilstått.
Ja, jeg kjøpte en kniv, men...
- Men... - Jeg lytter.
Du erkjenner altså å ha kjøpt denne kniven.
Den samme kniven som ble brukt som mordvåpen.
Vi er ferdige her. Takk for hjelpen.
Det var en fornøyelse. Skulle det være en annen gang.
Du skulle ikke ha kommet
Jeg elsker deg, Isabelle. Mye kan jeg forstå, men dette her...
Beklager.
Jeg elsker deg også. Ikke glem hva jeg ba deg om.
Det er det eneste du skal gjøre.
- Ja? - Jeg vil snakke med min advokat.
Hei, Isabelle.
Det var ikke jeg som myrdet Christine.
- Trekker du tilbake tilståelsen? - Ja. Jeg er uskyldig.
Hvorfor tilsto du da?
Jeg vet ikke.
Jeg hadde tatt så mange piller. Jeg ville ha det overstått.
Jeg var utslitt. Alt virket så fremmed.
Men nå virker det ikke fremmed lenger?
Jeg går ikke på piller lenger.
Det har langsomt gått opp for meg hva som har skjedd.
Jeg vil be dem høre på deg. Nå føler jeg meg mye bedre.
Ja, jeg har et tørkle likt det.
Jeg tror det har blitt borte, men jeg har ikke lett etter det.
Vi gjennomsøkte hjemmet ditt uten å finne noe.
Du er en svært pertentlig person, og så "tror" du det har blitt borte?
Du kan ha fjernet det fordi det kunne få deg dømt skyldig.
Jeg mister ting som alle andre. Dere må lete bedre.
Dere kunne foreta en ny ransakning. Min klient trenger ikke å lyve.
Enten har hun et sånt tørkle, eller så har hun det ikke.
- Nå? - lngenting.
Hva med kniven?
Jeg kjøpte en maken kniv, -
- men den gikk i stykker. Jeg har glemt hvor jeg gjorde av den.
Politiet har fremdeles ikke funnet spor etter den kniven-
-som Isabelle Guérin påstår å ha ødelagt.
Det var ikke meg.
Hvorfor skulle jeg gjøre noe sånt?
Du er den eneste som har motiv. En voldsom hevntørst.
Jeg har før sett hva ydmykelse kan få folk til.
Jeg har aldri skrevet den mailen.
Skulle jeg gjøre noe så grusomt, hvis jeg hadde skrevet det der?
Christine sendte det til seg selv fra min datamaskin.
Jeg hadde suksess, og det holdt hun ikke ut.
Hun førte krig mot meg. En hatefull krig.
Vi har uttalelser fra vitner som alle bekrefter -
- at min klient ble dypt rystet over sin sjefs sjikane.
- Hun måtte begynne på medisiner. - Det beviser ingenting. Tvert imot.
Det er intet som understøtter dine påstander. Bevisene peker på deg.
Jeg er fremdeles overbevist om at du er den skyldige
- Ja? - Hjelp meg. Hjelp...
Hva er det, Guérin?
Ta det nå rolig. Pust godt. Langsomt og dypt.
I takt med meg.
Pust inn -
- og pust ut.
Sånn, ja. Fortsett.
Jeg klarer ikke.
Det er altfor tøft. Jeg trodde...
Det er altfor tøft. Jeg klarer ikke.
Hva er det du ikke klarer?
Hva er det du ikke klarer, Guérin?
Jeg orker ikke å sitte i fengsel.
Jeg klarer det ikke.
Jo, det gjør du.
Du ville snakke med meg?
Ja.
Jeg vet at du ikke er skyldig. Jeg har aldri trodd på det.
Jeg er redd. Hele tiden.
Jeg er redd.
Jeg trengte å se en jeg er glad i.
Jeg har tilgitt deg. Jeg vil ikke være din fiende lenger.
Isabelle...
Takk for at du kom.
Philippe...
En ting til.
Jeg vet at Christine hadde taket på deg. Bilaget hennes til regnskapet.
Jeg ville bruke det til å hevne meg på deg.
Du kan hente det på Daniels kontor.
BILAG
Isabelle ba meg gi deg dette brevet. Du er den eneste hun stoler på.
Ikke gjør noe dumt nå.
Daniel, det er ingen som vil tro meg. Jeg trenger deg.
Du vet at jeg stoler på deg. Jeg vil be deg om en tjeneste,-
-men du skal ikke føle deg forpliktet til noe.
- Jeg har aldri sett henne før. - Takk.
Men prøv å spørre i billettluka.
- God dag. - Kjenner du igjen denne personen?
Ja, henne husker jeg godt.
Hei. En til "Dernier Rivage", takk.
Jeg har ikke flere kontanter. Kan jeg betale med kort?
- Vil du ha en? - Ja takk.
- Er du snart ferdig? - Unnskyld. Vil du ha en?
Ja takk.
Der var det jo.
- Leker du politimann? - Jeg tror bare ikke hun er skyldig.
Hvorfra visste du det med kinoen?
Hun hadde fortalt meg om filmen. Det var ikke vanskelig å finne kinoen.
Vi må få bekreftet det.
Kanskje vi ikke var grundige nok. Alt pekte jo på henne.
Og så tilsto hun jo.
Hun kunne gjenfortelle hele filmens handling.
Hun så den fra ende til annen. Den sluttet klokka 00.30.
Hun kan ikke ha vært hos Christine Rivière.
Da må vi grave videre.
- Er det en bra film? - Jeg har ikke sett den selv ennå.
Takk.
En billett, takk.
Hvorfor skrev hun "Isa"'?
Kanskje hun trodde det var meg. Hun hatet meg inderlig.
Jeg vet det. Sjefen din bemerket dem også, -
- men vi har aldri snakket om dem.
Dere trodde det var spor etter kamp. Først etterpå kom jeg på...
Hun sto på en vaklevoren stol cirka her.
Og etterpå?
Så ingenting. Det vil si, -
- for hun tok seg av armen sin satte hun stolen på plass i skuret.
Hun er ekstremt ordensmenneske. Nærmest manisk.
Det må sies. Takk for hjelpen Jeg går inn dit og ser meg om.
Hun er i hvert fall en veldig søt nabo.
- Skjedde det noe? - Nei, det må bare desinfiseres.
Min klient er tydeligvis blitt urettmessig siktet.
Hun har alibi, og det er verken funnet fysiske bevis eller dna-spor.
Det er stadig gråsoner. Tørkleet, for eksempel.
Påstår du fremdeles at du har mistet et maken til det?
Ja. Jeg hadde nøyaktig samme tørkle. Og det var intakt.
- Får jeg anmode om noe? - Vær så god.
Kan min klient sammen med deres betjenter -
- få lov til å lete etter tørkleet hjemme en siste gang?
Gjerne. Dere har tre timer. Men det er slutt med anmodningen.
Tørkleet er det samme som din frihet. Det kan da ikke bare forsvinne.
Hvor lang tid er det igjen?
En halv time.
Hva er det?
Det er intakt. Det er ikke revet i stykker.
Jeg tar dette her.
Isabelle Guérin ble løslatt i dag. Alle beviser pekte på henne,-
-men disse viste seg å være rene tilfeldigheter.
Man skal alltid være oppmerksom på tvilsomme beviser-
-og for opplagte motiver.
Rettssikkerheten ble nær ofret,-
-men politiet har utvist stor medmenneskelighet i denne saken.
Saken understreker at tilståelser kan være misvisende.
De utgjør ikke noe bevis.
Nå må vi håpe at politiet har fått seg en lærepenge.
Nye spor skal angivelig peke på en raner eller en venn av offeret.
God morgen, frøken Guérin.
- God morgen, Isabelle. - God morgen, frøken Guérin.
- Isabelle Guérin? - Det er meg.
God morgen. Det er Jean Duron fra forretningsbanken.
Det er en litt alvorlig sak.
Jeg har mottatt et brev som dokumenterer avtaler-
-inngått mellom Christine Rivière og et konsulentfirma.
Det ser ut til at en konsulent ved navn Philippe Deschamps-
-har forsøkt å dekke over penger han hadde stukket til side.
Jeg vet ikke det nøyaktige beløpet. Han har tuklet med regnskapene;
-men det er omkring 80 millioner euro.
Jeg skjønner. Undersøk saken til bunns, og hold meg orientert..
Daniel, innkall til møte i morgen tidlig.
- Alle? - Ja. Hele ledelsen.
Også våre samarbeidspartnere og våre ledende konsulenter.
- Philippe Deschamps også? - Ja.
Daniel...
Jeg vet godt hva jeg skylder deg. Takk.
Du ville ha gjort det samme for meg. Det er jeg overbevist om.
Er vi ikke vakre?
Isabelle...
Jeg er virkelig glad på dine vegne.
- Og takk for bilaget. - Hvilket bilag?
God morgen, alle sammen.
Takk for at dere kunne komme.
Formålet med dette møtet...
- Hva dreier det seg om? - Jeg må snakke med deg.
- Bare si det. - Her?
Ja, og la det gå litt fort.
Politiet står der ute. De er fra Kripos.
De kommer for å arrestere noen.
- Er det en her i lokalet? - Ja.
Så send dem inn.
Mine herrer.
God dag.
Philippe Deschamps? Vær vennlig å bli med oss.
Jeg skal til Washington og presentere min nye strategi.
Derfor vil jeg gjerne innvie dere i den, så alle vet hva som foregår.
De vil bli siktet for mordet på Christine Rivière
Vi vil ransake bilen din og hjemmet ditt.
- Det er jo vanvittig! - De skal nok få en forklaring.
Revet i stykker.
Har jeg glemt tørkleet mitt hjemme hos deg?
Da må jeg ha mistet det.
Jeg tenkte meg det. Du forsøkte å kaste mistanke på Isabelle Guérin.
Du skrev sågar "Isa" i blodet.
Jeg lover dere, det er Isabelle Guérin!
- Ikke begynn med det der. - Tørklebiten er jo bare tull!
Ville jeg etterlate den hvis tørkleet hennes var intakt?
Du var den eneste som visste at hun hadde mistet det.
Det utnyttet du. Men Isabelle Guérin mister aldri noe.
Slipp meg! Slipp!
Alle gjestene sier at Deschamps ble hos offeret etter festen.
Blant papirene som ble sendt til deres bank, var et bilag -
- som avslørte hans bedrageri.
Assistenten din bekrefter at Deschamps hentet papirene.
Vi så etter i arkivet, og bilaget var ganske riktig forsvunnet.
Han nekter for alt, helt motsatt av deg.
Sånn er mennesker så forskjellige.
Kan min klient få lov til å reise vekk et par dager?
Hun har et viktig møte i Washington.
Gjerne. Så mye skylder jeg deg da.
Du skylder meg ingenting. Du gjorde bare jobben din.
Jeg er bare glad for at du hørte på meg tross omstendighetene.
Det var det hele. Nå vil jeg gjerne høre hva dere syns.
Gratulerer. Det er akkurat det vi har lett etter.
Takket være deg er våre forventninger skyhøye.
Den rette person til oppgaven.
Vi er visst alle sammen enige om at du er den perfekte kvinnen.
Er du tørst?
Det er sterke saker. Rene giften.
Men du vet jeg ikke er i fare. Det er ikke du heller. Ikke nå.
Jeg har alltid beundret deg. Et medisinert vrak, det var ikke deg.
Derfor fikk jeg analysert en pille.
Det var et placebo. Virkningsløs medisin.
Det var spill for galleriet, akkurat som alt det andre.
Du beviste din uskyld ved å tilstå. Snedig. Det var ditt sanne jeg.
Du blir aldri som henne. Hun var i stand til å drepe, ja, -
- men ikke for kjærlighetens skyld.
Flyet letter klokka åtte. Skal jeg vekke deg?
Sov godt, Isabelle.
Tekst: Retailrippet og synket av: ~ R u B r i c K ~ www.NorSub.com ~ Norske Undertekster!